Gå ned.
- Hvor mange er det igjen? - Tre er ute, åtte igjen.
- Er det fortsatt Edgar? - Ja.
Takk for at du slapp dem ut, Edgar.
Send ut resten, så kan vi finne en løsning.
Jeg stoler ikke på agenter fra okkupasjonsmakten.
"South Dakota Borgergruppe" beslaglegger pengene i banken.
Trekk dere tilbake, ellers kommer disse blodsugerne rett til helvete!
- De gjør seg klar til å rykke inn. - Bare la dem komme.
Jeg må hjem. Vær så snill, la meg få gå hjem...
- Legg deg ned, for faen! - Ned! Du har å gjøre som han sier.
Jeg liker det ikke.
Du sa det ville gå på et blunk. At de ville gi seg.
De gir seg ikke, Edgar. De har en hel hær der, og de vil skyte oss.
- Desto større blir Guds mirakel. - Gud vil ikke at guttene skal dø!
- Vi må ha mer tid...! - Du er ikke sjefen her, så hold kjeft!
- De la på. - Vent, han sa han trenger mer tid.
- Han hadde ikke noe der å gjøre! - Vi rykker inn.
- La meg prøve megafonen. - Du får tre minutter.
Dette er agent Blackwell, Edgar! Ta telefonen.
Jeg må snakke med deg.
Du kan slippe levende fra dette. Du skal bare si fra til ham.
Bare si til ham at du vil hjem. Kan du gjøre det?
Sir...
Peter har rett. Det går ikke slik du sa.
Jeg vil hjem.
Edgar... gutten har rett.
- Forræder! - La meg ringe til dem.
- Vi kan slippe levende fra dette. - Gjør det, Edgar. Skyt ham!
Ned!
FBI!
Pappa!
- Ikke rør deg! - Jeg er FBI, dust! Innstill skytingen.
Peter!
James... Hold deg nede! Hvor er du?
- Peter! - Nei! Lkke skyt!
Pokker!
Ta det rolig...
Få hit en lege! Få hit en lege, for pokker!
Lkke si noe... Kom igjen, for pokker!
Få hit en lege!
Han er død.
Hvem ga grønt lys?
- Hvem er operasjonslederen? - Hartley.
Hartley!
Spesialagent Hartley! Hartley!
Hørte du at jeg ba om mer tid? Hørte du det?
- Nå går du over streken, Jeffries. - Jeg?
Slaktet jeg fem mennesker? Gjorde jeg det?
Tre sekunder til, og så ville de overgi seg!
En massakre. De var bare guttene.
Bare guttene.
Jeg jobber for Washington, akkurat som deg.
CHICAGO NEUROPSYKIATRISKE SKOLE
Til høyre ved Western, venstre ved Belmont...
- Hei, Simon. Jeg har noe til deg. - Venstre ved Fullerton...
Du er flink til å vise vei. Se, jeg har noe fint til deg.
Du liker gåter, ikke sant?
Du skal få den, Simon, men da må du sitte sammen med klassen.
Bra. Nå kan du gå til de andre.
- God morgen, Simon. - God morgen, frøken.
Se på meg.
God morgen, frøken.
- Står til? - Som vanlig. Er du klar?
- Ja. - Greit, da snakker vi om det.
Agent Jeffries, sjef.
Psykologen skrev "paranoia" med blokkbokstaver på rullebladet ditt.
- Så får jeg sparken? - Nei, du får ikke sparken.
- Men du får ikke spane mer. - Hva skal jeg gjøre da?
- Jobben din. - Å spane er jobben min.
Nå har du fått en ny jobb.
Overvåking, avlytting...
Etter 14 år skal jeg sitte med en fersking og høre på husmødre...
Du skulle bare holde kjeft. Husk, du er på samme lag som oss andre.
- Som folk i slips bak skrivebord? - Som meg, mener du?
Lkke vet jeg, Joe. Hvorfor støtter du meg ikke?
- Fordi du tok feil. - Sludder!
- De slaktet to tenåringer... - De var bankranere, for pokker!
- De var barn. - Glem South Dakota!
Blås i hvem som har rett eller ikke. Han er av våre beste spanere.
Hvordan kunne jeg glemme det?
Sett deg ned, Art.
Av og til har man noe i seg.
Noe magisk.
Så går det bort.
Du hadde det, men magien er borte.
Du skal vel prøve å få meg til å slutte.
Jeg vil ikke gjøre det lett for deg. Sier du at jeg skal avlytte folk, greit.
Sier du at jeg skal gjøre papirarbeid, greit.
- Fyr i vei. - Oppdrag ligger i postkassen din.
Simon, vi er fremme.
- Mamma, Simon er hjemme. - Se på meg.
- Hei, mamma. - Hei, skatt. Jeg har savnet deg.
- Forsiktig. - Veldig varmt. Drikk langsomt.
Pappa kommer hjem snart. Du kan vente på ham på rommet ditt.
Gratulerer, dette er Gåtesentralen.
Du har løst en gåte og vunnet et to års abonnement.
Oppgi navn, adresse og telefon.
Du er en fremmed.
Dette er Gåtesentralen. Hvor fikk du dette nummeret fra?
Gåte 99.
Hva? Hvem er du?
- Simon, legg fra deg røret. - Vent, Simon, ikke legg på...
Kom igjen...
Se om tallene stemmer overens.
Hvis ikke, kan vi ha mistet noen bytes i overf øringen.
Er linjen sikker? Det er Mercury. Et mirakel. Kom deg opp hit.
- Hva sa du? - Du er en fremmed.
- Hvem er det? - Simon, legg fra deg røret.
Vent, Simon, ikke legg på...
Hvem er det?
Hør på stemmen. Det er et barn. Det må ha vært moren hans.
Ja. Bare en snørrunge som slår et tilfeldig nummer.
Så heldige er vi ikke.
- Vi må ringe Kudrow. - Hva? Nei, vi må ikke ringe til noen.
Vi analyserer det og gir ham rapporten når han kommer tilbake.
Leo, forstår du hva som er skjedd?
Vi må ringe til ham, ellers sir han vi prøvde å skjule det.
DEN AMERIKANSKE AMBASSADEN BANGKOK, THAILAND
Morn. Jeg har en hastemelding til oberstløytnant Kudrow.
Mercury er allerede installert i de fleste av våre sambandssentre.
Mercury er et gjennombrudd innenfor sambandssikkerhet.
Når installasjonen er fullf ørt, vil det bli vanskelig for våre fiender...
- Og våre allierte. - Dem også... å knekke våre koder.
Hastemelding, sir.
Unnskyld meg. Mr Johnson overtar.
MERCURY FALLER
Umulig.
ANKOMMER OM 12 TIMER
- Du er sen. - Det var jeg ikke da jeg dro.
Trafikken sto hele veien hjem. Jeg sneglet meg hjem.
- Simon fikk lov til å vente på deg. - Kameraten min Simon.
Jeg lurer på hvor Simon er.
Sengetid, Simon.
- Send inn Pedranski og Crandell. - Ja vel, sir.
Hvem trenger et fiks? Svart, fløte, sukker... alt!
Jeg er glad jeg ikke har prøvd dop. Kroppen min tenner helt på kaffein.
Jeg blir helt Ricky Lake av det. Jeg kan snakke med alle.
Jeg er Java-dronningen.
- Hva er i veien? - Kudrow vil snakke med meg.
- Kult! Kanskje du blir forfremmet. - Nei, jeg har gjort en tabbe.
Så ta en Bart Simpson.
"Slapp av, Kudrow. Den var sånn fra f ør."
Gåte... Gåte...
Jeg har reist 1500 mil på 24 timer og har tenkt mye over det, -
- men jeg kan ikke huske at noen av dere har sagt ordet "gåte" til meg.
Før Mercury ble operativt, kjørte vi en standardkontroll.
To doble Cray-supercomputere tygget på Mercury 24 timer i døgnet.
Mercury holdt. Endelig en kode som ikke kunne knekkes.
Men én ting manglet vi å teste: Nerd-faktoren.
Mennesker kan narre en, så vi ville...
Vi la inn en melding i en ordlek og lot amatørene få prøve seg.
- Vi var sikre på at ingen ville ringe. - Men det gjorde noen.
Han heter Simon Lynch, han bor i Chicago, han er 9 år -
- og han har dechiffrert en melding i verdens mest avanserte kode.
I et gåtehefte for nerder!
Jeg kan ikke huske å ha tillatt noen å legge noen melding inn i noe blad.
Et barn kan ikke bare knekke den...
Han er ikke bare 9 år, han er handikappet.
- Han er autist. - Det forklarer det!
Er vår kode til 2 mrd. Dollar en åpen bok for folk med svekkede evner?
Nei, autister har ikke nødvendigvis svekkede evner. De er innelukket.
- Men autister er ofte lærde. - Å, en lærd!
- Han kan ikke dechiffrere koden. - Nei, den kom bare til syne for ham.
Som de bildene man kan stirre på, og plutselig ser man Frihetsgudinnen.
Dette er ikke et eller annet bilde. Det er nasjonens sikkerhet.
La oss i beste fall anta at gutten er unik -
- og ikke forstår hva han har gjort.
Løser det mitt problem? Nei!
Hvis noen andre som forstår hans evner dukker opp, -
- vokser problemene eksponentialt.
Kanskje vi skulle snakke med gutten...
Nei... nei.
Intet må forbinde gutten til dette kontoret. Intet.
- Er det klart? - Ja, sir.
Dere skal slette båndet. Er det klart?
Ja, sir.
- Lukker du opp, skatt? - Ja.
Martin Lynch? Kriminalbetjent Burrell.
Kan jeg stille dere noen spørsmål? Jeg fikk adressen fra Simons skole.
- Er noe i veien? - Jeg får vel være ærlig...
Noen foreldre har anmeldt Simons bussjåf ør for sexmisbruk.
- Herregud. - Det er bare anklager foreløpig.
- Kan jeg få komme inn? - Vær så god.
Det tar bare et øyeblikk.
- Jeg vil ikke gjøre dere urolige. - Det har du alt.
- Vil du ha en kopp kaffe? - Ja takk, veldig gjerne.
Alarmsentralen?
Dette er alarmsentralen. Hva vil du anmelde?
Jeg kan se hvor du ringer fra...
- Har jeg gått glipp av noe, Art? - Ja, et gjennombrudd i saken.
Justisministeren ringte og veddet 25000 på Cubs. Hva tror du?
- Det er 13. Cubs, ti ganger. - Greit.
Tåpelig veddemål, 13. Cubs er ikke i form.
Har du noe imot at jeg sier noe personlig?
Ja, faktisk, Roger. Jeg har noe imot det.
Unnskyld...
Art, til deg.
- Vi har et nytt oppdrag til deg. - Enda en sak om rikets sikkerhet?
Det gjelder et savnet barn. Politiet leder etterforskningen.
- Nickles. Er du fortsatt i live? - Ja visst, Art.
- Hvordan står det til? - Bare bra.
Jeg trodde et barn var savnet.
Det er det. Dette er foreldrene. Det ligner drap-selvmord.
- Hvor er barnet? - Savnet, som sagt.
- Hva gjør du her? - Noen ringte FBI, og de sendte meg.
- Nei, hva gjør du her? - Jobber meg nedover. Som deg.
Sønnen heter Simon. If ølge naboene er han retardert.
- Mordere pleier å ta hele familien. - Gutten ble vel drept et annet sted.
Et slikt barn koster en formue.
Kanskje faren ble lei av å slite seg ut for en som ikke skjønte noe.
Hvordan kan en så fattig mann ha råd til en pistol til $ 1500?
- Kan jeg ta en titt, Jack? - Vi har lett. Gutten er ikke her.
- Så får jeg ikke? - Jo, vær så god.
Lomax har ringt. Han sa det var viktig.
Sikkert. Har du en telefon på deg?
Her. Husk å levere den tilbake.
Hei.
Hei på deg. Går det bra der inne?
Kom...
Du kan komme ut nå. Ingen vil gjøre deg noe...
Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Kom her...
Ring til Concordia sykehus.
Og send noen konstabler dit. Gutten må beskyttes.
- Hva med overtiden? - Er du begynt å tenke på overtid?
Er det drap-selvmord, kan de dra. Sett overtiden på Lomax' kredittkort.
- Remmene gjør det bare verre. - Det er for hans egen skyld.
Simon, vi tar av remmene. Slapp av. Ta det med ro.
Mamma, pappa. Mamma, pappa...
Si han skal slå den av... Slå av sirenen!
Simon, hør... Se, hvem er det? Er det mamma?
- Mamma... - Ja, det er mamma.
- Er det pappa? - Pappa.
"Lkke rør. Den er varm." Godt råd...
Er det læreren din, dr London? Hun er vennen din, ikke sant?
Jeg heter Art. Jeg er også vennen din.
Art er en fremmed, Art er en fremmed...!
Bind ham fast.
Det vil bare stikke litt...
Ferdig.
- Hei, er du legen? - Nei, jeg er sykepleier.
- Vil en lege se på ham? - Jeg har tatt meg av ham.
- Du ga ham jo bare en sprøyte. - Han er autist.
Autist?
Hva betyr det? Registrerer han ingenting?
Tvert imot, han registrerer alt.
Men han har problemer med f ølelser, så han er redd og forvirret.
Vent litt... Vil jeg ikke kunne avhøre gutten?
Sannsynligvis ikke. Beklager.
Ha det bra.
Hvorfor skal vi helt ut dit, Dean? Vi har jo ikke gjort noe galt.
- Skal vi snu? - Nei, da dreper han oss.
Han kan drepe oss uansett. Slapp av, Leo.
- Jeg begynner å bli skikkelig redd. - Kutt ut, Leo. Vi har ikke brutt loven.
Uansett hva han sier, så gjør vi det rette. Slapp av.
Herregud!
- Kan vi dra hjem nå? - Greit.
Det er ham.
La oss få det overstått.
Dette forandrer alt.
- Nå vet andre det. - Hva skjedde med gutten?
Han er i live. Han er på en lukket avdeling på et sykehus i Chicago.
- Vi må fortelle det til noen. - Vi er noen.
Vi er ansvarlige. Det er ingen å fortelle det til.
Så dere holder gåtelinjen åpen døgnet rundt, og gjør jobben deres!
Stille!
Kanskje jeg griper dette feil an.
Jeg behandler mennesker som mat, sier kona mi. Kjapt og smakløst.
Men i siste ende gjelder det om å redde liv. Ikke sant?
Jo.
Jeg kjenner en Rasheed Halabi, f ødt i New Jersey. Han gikk bl.a. På MIT.
Nå er han oberst i Husseins Republikanske garde.
Det er ham koden beskytter.
Tusenvis av andre agenters identitet er beskyttet av denne koden.
Vi kan redde deres liv.
Men vi må love hverandre å utvise f ølgende:
Flid, lojalitet og f ørst og fremst... total taushet.
Hvor er alle? Hvor er politiet?
- De ble kalt tilbake for en time siden. - Jeg vil til Simon Lynch. Lås opp.
Han er overf ørt til barneavdelingen. Rom 1105. Opp trappen, neste etasje.
- Hvem godkjente det? - Foreldrene. Det er forståelig...
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg er fra FBI. Jeg ser etter Simon Lynch. Vet du hvor han er?
Han skadet seg lettere i hodet. Vi tok ham ned til røntgenavdelingen.
- Hvor er det? - 7. etasje.
Takk.
Ingen årsak.
Kom, inn i heisen.
- Hei. - Her var det trangt.
Du rakk det, doktor. Du må være ny. Velkommen til Concordia.
Takk for det.
Åtte... sju...
...seks...
...fem...
...fire...
...tre... to...
...en. - Takk for turen. God kveld.
Vent!
Sett deg opp!
Unna!
Det holder, slå den av. Vi trenger ikke mer oppmerksomhet.
La dem være... La knappene være.
Greit, greit!
La knappene være, for pokker!
Vær så snill.
"Ett lite skritt for menneskeheten..."
Dukk!
Mamma, pappa. Mamma, pappa...
Kom igjen!
Hold fast i gjerdet!
Ned!
Nei!
Kom, Simon.
"Venner: Mr Pasquale, bussjåf ør."
- Pasqualé. - Pasqualé? Heter han det?
"Lkke snakk med fremmede." Er det derfor du ikke vil snakke med meg?
"Art." Det er meg. Og jeg er din venn.
- Se, Art er din venn. - Nei!
- Art er en fremmed! - OK, Simon...
Greit!
Art er en fremmed...
Drittsekk!
Hvem er du?
- Beklager, Tommy. Kom, Simon. - Hva i helvete er skjedd med deg?
Du kidnappet ham. Er du sprø?
Lomax har ringt hvert kvarter. Det er utstedt arrestordre på deg.
Jeg drepte en fyr på T-banen. Jeg var nødt, det var selvforsvar.
- Hvordan skjedde dette? - Noen fjernet vaktene.
Det var ikke drap-selvmord. Foreldrene sto bare i veien for gutten.
- Kutt ut! Lkke flere paranoide teorier! - Det er en sammensvergelse.
Hvem fjernet vaktene? De døde foreldrene, kanskje? Pissprat!
Det driter jeg i! Ringer jeg ikke Lomax, er jeg meddeltaktig.
Ringer du ikke Concordia eller T-banen, er du tett i skallen.
Si de skal ta med en likpose til alle småbitene.
Arthur.
Hei, Dana. Beklager at jeg vekket deg.
Godt å se deg. Det er altfor lenge siden sist.
Prøv å ikke blø på teppet.
Han heter Simon.
Hei, Simon. Er du sulten?
Jeg har noe peanøttsmør på kjøkkenet. Har du lyst på det?
- Dette er sønnen min T. J... - Hei.
Skal vi gå på kjøkkenet og...
T.J., vi går og lager noe mat, og så kanskje Simon vil bli med.
Vær så god. Art. Den er litt fuktig ennå, men ren.
- Takk, Dana. - Ingen årsak.
Jeg tror disse passer, Simon.
- Ikke Frank Thomas-skjorta mi! - Hva har du lært om å dele?
Jeg trodde du hadde sluttet å ta de pillene.
Ja. Og så?
Det er ikke noe lik på T-banen.
Intet lik, intet blod, ingen hylstre... ingenting.
- Hvem kan ha ryddet opp så fort? - Overgi ham.
Gutten. Overgi ham.
- Ville du overgi sønnen din? - Han er ikke din sønn!
Han er ingens sønn nå. Foreldrene ble skutt av en fæl type.
- Kom, Simon. - Jeg skal bare kle på ham.
Jeg trenger bilnøklene dine.
Skal jeg bare gå rundt på gata med gutten? Kom igjen.
- Jeg melder den stjålet i morgen. - Takk.
Pappa skal synge...
- Hvordan kan du ikke være trett? - Pappa skal synge...